Protok vremena na njoj nije ostavio ni traga - i dalje izgleda friško taj bijelo-plavi paket s upečatljivim dizajnom koji nas je godinama pratio iz jutarnje kupovine, često i napuknut po bridu da bi nam iskapao svoj bijeli sadržaj po kruhu i nogavici
Možda dva desetljeća u životu ljudi djeluje kao dugo razdoblje, ali u dugom procesu razgradnje plastičnog otpada decenije predstavljaju tek tren.
Dokazuje to najlonska ambalaža pulske Mljekare pronađena ovih dana među šparugama i ostalim smećem u okolici Pule. Mada se ovakva ambalaža svježeg mlijeka u Puljankinim trgovinama nije viđala već 20-ak godina, ona u prirodi odolijeva svim uvjetima. Protok vremena na njoj nije ostavio ni traga - i dalje izgleda friško taj bijelo-plavi paket s upečatljivim dizajnom koji nas je godinama pratio iz jutarnje kupovine, često i napuknut po bridu da bi nam iskapao svoj bijeli sadržaj po kruhu i nogavici.
One što slabije pamte podsjetimo da je svježe pasterizirano mlijeko u ovakve najlon-vrećice pakiralo društvo Mljekara Pula, čiji je stečaj i eliminacija kulminirala prije 15-ak godina. Ali i godinama prije toga krenulo je mučno propadanje "naše" Mljekare, a promjene vlasništva nad tim društvom iz Lošinjske ulice obilježene su čestim promjenama imena pa i sudskim procesima.
Puno je otada radnih mjesta u Lošinjskoj izgubljeno i imovine rasprčkano, a kao podsjetnik na još jedan uništeni privredni ponos Pule ostaje tek ambalaža u grmlju. Mlijeko je odavno pokvareno i proliveno, ali zato plastika i danas djeluje friško.