Ekipa filma "Bosanski lonac" (Snimio Manuel Angelini)
Jučer su se u Festivalskom centru Domu hrvatskih branitelja u sklopu 71. Pulskog filmskog festivala predstavile ekipe filmova »Bosanski lonac« Pava Marinkovića i »Šalša« Dražena Žarkovića.
Kako reče Marinković koji je dvije godine bio i umjetnički ravnatelj PFF-a, pulska premijera njegovog filma mu znači puno. Jedan je razlog da se film svidi publici i kritičarima, a drugi je da je festival barometar odnosa unutar filmske zajednice.
Film je bio uspješan u Sarajevu, odakle su glumci Senad Bašić i Admir Glamočak, gdje je prikazan na osam rasprodanih projekcija, a i Bašić je pokazao i dokazao koliko je popularan, pa čak su mu i Sarajevu komentirali da sve što napravi, publika voli. Na pitanje Boška Picule koji je vodio predstavljanje u čemu je tajna njegove popularnosti, Bašić je odgovorio da je u pitanju posvećenost, strast i ljubav prema poslu.
- Publika to prepoznaje, smatra Bašić koji u filmu tumači Faruka, pisca iz Bosne koji živi u Austriji odakle mu prijeti deportacija. Taj je lik Bašiću bio glumački izazov između ostalog zato što Bašić ne govori njemački, no to mu nije bio toliki problem naučiti jer je glumio na romskom, talijanskom, slovenskom - sve jezicima koje inače na govori.
- Ja to doživljavam kao datu okolnost koju treba savladati. Meni je Pavo dao dosta vremena, dao mi je i lektore s kojima sam bio na Zoomu, tako da sam to poprilično dobro savladao. Naravno, bilo je tu svega i svačega, to malo ide, malo ne ide, ali nema problema, kazao je Bašić.
Bruna Bebić prije ovog nije radila s Bašićem pa ju je bilo malo strah jer postoji nekoliko scena u filmu koje su intimnije, ali sve je dobro prošlo.
- Uvijek postoje dva dijela uloge, onaj o kojem razgovaraš s ljudima i onaj koji je samo tvoj jer nije nužno da redatelj uvijek prepozna ulozi ono po čemu ćeš se ti s njom identificirati. Ono po čemu sam je najviše osjetila je ta snaga žene koja se sama uvi, jedan veliki osjećaj sestrinstva sa takvom osobom i naravno majka. Ja sam majka i kad dođem u takvu ulogu, to meni vrlo snažno proradi, objasnila je Bebić koja kaže da se praktičnoj Dragici kod Faruka najviše svidjela njegova poetičnost.
Glamočak koji u filmu glumi domara Mujicu kaže da je svaki drugi čovjek kojeg je sreo u svijetu, a koji je iz ovih krajeva, zapravo Mujica, čovjek koji se mora snalaziti.
Ovakav film nije bilo kako snimiti. Marinković je htio da mu kadrovi budu duži, ali uvijek bilo grešaka, pa su promijenili pristup. Snimanje filma su morali odgoditi i zbog Bašićeve bolesti, a valjalo je naći i novac za honorare austrijskim glumcima, a da nije bilo potpore iz Euroimagea »Bosanski lonac« se ne bi mogao snimiti.
- S druge strane, austrijski sindikat je rigorozan. Oni su mi rekli da moram uzeti austrijskog rekvizitera i platili dvostruko više nego što bi platili Hrvatskog. Čovjek loše radi, ja mu ne mogu dati otkaz, a treći tjedan se razboli što znači da ja moram brinuti o pepeljarama i cigaretama, ilustrirao je Marinković neke od problema s kojima se susretao.
Nakon »Bosanskog lonca« na red je jučer došla »Šalša«, odnosno ekipa filma na čelu s redateljem Draženom Žarkovićem. Film su snimili u 22 dana, a otok Malu Glavu »glumila« je Šolta.
Ekipa filma "Šalša" (Snimio Manuel Angelini)
- Film počinje kao komedija, ali smo podgrijavali taj strah, kazao je Žarković ocijenivši da je njegov film publika u Areni dobro prihvatila.
- Zombiji više nisu samo stvar filmske zabave, nego i ozbiljna filmska metafora, konstatirao je Picula.
Što se tiče glavnog glumca, Otašević nije bio prvi Žarkovićev izbor jer je htio pronaći novo lice, nekog tko je jak, karizmatičan, iskusan, da nosi cijeli film na leđima, što nije mala stvar. Iako mu se Otašević učinio malo prestar, ali kada obrije bradu pomladi se za deset godina, no bio je briljantan na castingu na kojem se upoznao i s Ivana Gulin koja tumači zubaricu Irenu.
- Nama je bila zabava i dok smo snimali i dok je kamera mirovala, ali kad sam pročitao koliko Vatroslava ima kroz scenariju, kroz film, u dogovoru s Draženom smo osmislili da trebamo neku dosljednost, kaže Otašević koji je morao puno trčati zbog čega je nabio mišiće na nogama. I nije naučio mađarski, kao lik kojeg tumači.
Gulin glumi stomatloginju Irenu, pa iako nema veze s tom strukom, završila je srednju medicinsku školu, završila za fizioterapeutkinju i to neko vrijeme studirala da bi se onda odlučila za glumu.
- To je jedan od onih momenata u životu kad shvatiš da se još moraš tražit, da se nisi našao i da možda to nije to. Voljela sam fizioterapiju i dan danas volim taj posao, mislim da je human i divan i uživala sam ga raditi, ali... nešto mi je falilo i nisam znala šta. I nisam odmah razmišljala o glumi, nego to se sve nekako spontano dogodilo, ispričala je Gulin.
Nije samo priča u filmu »krvava« nego i produkcija i postprodukcija zahtjevna, ali kako kaže producentica Ana Grbac, imali su sjajnu ekipu.
- Meni sviđa da je Žarković dosljedno politički nekorektan. Tako da je zapravo sve onako malo ošinuo i mislim da će se svi tu prepoznati, rekla je Snježana Sinovčić Šiškov koja u filmu tumači baku koju je razveselilo i to što je glumila u komediji a ne u drami kojih joj je već malo »pun kufer«.
Što se tiče glavnog glumca, Otašević nije bio prvi Žarkovićev izbor jer je htio pronaći novo lice, nekog tko je jak, karizmatičan, iskusan, da nosi cijeli film na leđima, što nije mala stvar. Iako mu se Otašević učinio malo prestar, ali kada obrije bradu pomladi se za deset godina, no bio je briljantan na castingu.
O spomenuta dva filma u kritičarskom duelu »Točno u podne« raspravljali su i filmski kritičari Marko Stojiljković i Krešimir Košutić koji su imali dosta slična mišljenja o jednom i o drugom filmu. Stojiljković je »Bosanskom loncu« dao ocjenu 3+ objasnivši da je na vrlo nenametljiv način obradio ne baš čestu temu dijaspore, a Košutić je Marinkovićevom filmu dao četvorku kazavši da je film zaokružen, ima glavu, rep i poantu, a i jako je lijepo profilirao likove.
Što se tiče »Šalše« Stojiljković joj je dao četvorku komentiravši da je to trash film i tu su stvari koje su namjerno napravljene da budu blesave i naivne, uz ponetu koja može stajati li ne, ali sve dobro kalibrirano u zezanju s prošlošću i sadašnjošću, s mentalitetom i sa socijalnom situacijom itd. Košutić »Šalši« daje trojku, dopalo mu se profiliranje likova, no kaže da mu je bilo malo previše zombija, a i pohvalio je Otaševića, konstatiravši da je pretjerivanje taman toliko dozirano da ne ide na živce.