(Snimio Andi Bančić)
Već četvrt stoljeća Svetvinčenat iliti Savičenta ugošćuje sredinom srpnja neke od najboljih plesnih umjetnika koji ovdje prikazuju zanimljivim izvedbama svoja umijeća.
Ove je godine publike bilo iznimno puno, a program raznovrstan, razigran i zanimljiv.
(Snimio Andi Bančić)
U subotu navečer počelo je uz tri dueta koja su kreirale Meritxell Barbera i Inma García u suradnji s plesačima Taiat Danse, a bili su naslovljeni »Helena y Paris«, »Otra Carmen« i »Venus«.
Očarane duetima kao koreografskom formom, Meritxell Barbera i Inma Garcia, osnivačice i koreografkinje Taiat Danse, kreirale su »Entree a dos«, a to je u biti plesni triptih dueta nadahnutih prikazom ljubavnih parova i ljubavi u raznim umjetnostima.
(Snimio Andi Bančić)
Plesne izvedbe bile su energične, koje navode na promišljanje o raznim interesnim sferama, na suptilan, lirsko-epski način, snagom izvedbe i naracije, koja je uvelike i deskriptivna, pa i u hermetičkim trenutcima koji se pojavljuju u tim duetima. Semantički jezik plesnog tkiva dakako ostavlja dosta prostora za razmišljanje.
»Helena y Paris« prikazuje prvi susret tog para, brz i snažan početak njihove ljubavi, kao i poteškoće, prepreke i nesuglasice s kojima se suočavaju prije svog bijega. »Otra Carmen« kratki je duet koji nudi suvremenu i sofisticiranu, ali jednostavnu verziju jednog od najpoznatijih djela Georgesa Bizeta.
I u najavi je navedeno da »koreografija prikazuje Carmen kao ravnopravnu partnericu svog ljubavnika, bilo da je on Don Jose ili toreador Escamillo«. Plesni jezik je ovdje gust, aluzivan te izvođači prikazuju više od ljubavne strasti i zavođenja, plesni dijalog, diskurs koji nije uvijek lagan.
(Snimio Andi Bančić)
(Snimio Andi Bančić)
Plesnu kompaniju Taiat Dansa osnovale su koreografkinje Meritxell Barberá i Inma García u Valenciji 2003. godine. Svojim djelima, koja su bliža filmskom diskursu nego kazališnim parametrima, stekle su međunarodno priznanje i uspjeh.
U Kaštelu Grimani izvedena je zatim cjelovečernja predstava »Tamo, gdje sve duše idu«, čiji koncept i koreografiju potpisuje Miloš Isailović.
Izvođači su Lara Kapeloto, Nika Lilek, Luna Lilek, Silvija Musić, Endi Schrotter i Linda Tarnovski. Kako je napisala Tatjana Samuele Ban, voditeljica studija Art Dance, Lara Kapeloto je upravio u tome studiju napravila svoje prve plesne korake i danas je afirmirana plesačica.
Izvedba je, kako su i primijetili brojni gledatelji, vrlo snažna, moćna, nadahnuta, strastvena, glazba na trenutke (pre) jaka, preglasna, ali to služi svrsi kao i metateatarska interpretacija određenog dijela ovoga plesnog trenutka.
- Predstava se bavi onim nevidljivim prostorom kojem sve duše teže. Kamo odlazi duša kad napusti ljubav? Gdje idu ljudi bez duše? Imaju li i oni pravo doći do te svjetlosti, tog beskrajno divnog prostora? Tko smo i što smo kad sretnemo srodnu dušu? Možemo li voljeti?, upravo, kako je navedeno u najavi, predstava, ali i cjelokupan koncept večeri tematizira ljubav u raznim aspektima njezine manifestacije i pojavljivanja.
Predstava prati različite priče nekoliko posve različitih ljudi, spremnih i nespremnih na ljubav. Jakih i slabih. Skupine ljudi na istom putu prema istom cilju, od kojih samo jedan uspije.
(Snimio Andi Bančić)
Redatelj predstave »Tamo, gdje sve duše idu« Miloš Isailović rođen je 1988. godine u Loznici, u Srbiji. Godine 2005., osvojivši treće mjesto na natjecanju »Tanz Olimp« u Berlinu, dobiva stipendiju za prestižnu baletnu akademiju TAZ u Zurichu. 2009. godine postaje član Narodnog pozorišta u Beogradu, u kojem kao dio ansambla i solist nastupa u predstavama klasičnog baleta i suvremenog plesa.
Potom, 2010. pridružuje se Bitef Dance Company kao plesač suvremenog plesa, u kojoj od 2016. radi i kao koreograf. Dobitnik je nagrade za mladi talent 2012., nagrade »Smiljana Mandukić« za najboljeg kazališnog plesača 2022. i najprestižnije nagrade »Dimitrije Parlić« za najboljeg koreografa suvremenog plesa, koju dodjeljuje Udruženje baletnih umjetnika Srbije. Predstava nije ostavila gledatelje ravnodušnim zbog svoje snage, kao i zbog same teme.