(Snimio: Duško Marušić Čiči/Glas Istre)
Backstage Live Pula festival se i dalje ne da, kao i publika koja dolazi na njega, makar u tako malom broju kao što je bilo preksinoć u Istarskom narodnom kazalištu gdje je nastupio jazz trio predvođen pijanisticom i pjevačicom Francescom Tandoi. Možda je publike bilo malo, ali zato je dobre energije bilo puno što je primijetila i ova mlada talijanska glazbenica, zahvalivši se publici koja je uživala u koncertu.
Lako je uživati i uživjeti se u glazbu koju na pozornici stvara Tandoi, uz kolege Sennija Stefana za kontrabasom i bubnjarom Giovannijem Campanelom. Njihova energija je skoro pa zarazna a njihov pokretač je želja za istraživanjem. U Puli su predstavili album "Bop Web" i od prve sekunde pokazali tu neku svoju prpošnost, a da će koncert biti takav najavila je u ime organizatora i Željkica Makanec. Francesca Tandoi Trio je formula totalne pozitive koja se uživo prezentira kroz autorske pjesme i obrade, posvete velikanima kao što su Dizzy Gillespie ili Antonio Carlos Jobim. Prilika je to da se pokaže veliki talent ove glazbenice i da se uvjeri koliko su istiniti svi hvalospjevi koje je dobila od glazbenih stručnjaka. Taj talent koji ne bi toliko procvjetao da nije bilo napornog rada te on prolazi kroz to neko nevidljivo pojačalo entuzijazma dok s njom sviraju mladi vrsni glazbenici u čijim je izdvojenim trenucima lako uživati, ne samo zbog njihove tehnike nego i zbog njihove snage. Francesca Tandoi Trio djeluje poput osvježenja u sparno poslijepodne, osvježenja koje sugerira da se ne treba prepustiti letargiji.
(Snimio: Duško Marušić Čiči/Glas Istre)
Taman kada se čini da će koncert ići predviđenom rutom naznačenom na početku, Tandoi i prijatelji mijenjaju smjer. Prvo malo usporavaju, što je i za očekivati, a onda Tandoi pokazuje svoj drugi adut, a to je njen lijepi i čisti glas i publiku počasti ni manje ni više nego slavnom "Caruso" Lucia Dalle. Beskrajno šarmantna Francesca tako opet osvaja publiku i istovremeno odaje počast vlastitoj tradiciji koja ne mora stati na geografskim granicama. Baš je ta spomenuta pjesma jedan od primjera talijanske kulture koju bi lako i drugi mogli prihvatiti, internalizirati kao svoju. To je zbog emocija, a Francesca zna kako ih prenijeti. No, niti to još nije to, jer u drugom dijelu izvodi skladbu koja zvuči nekako "teško", pomalo mračno, ali ne u onom blueserskom smislu nego se radi o još jednom iskoraku na teren koji je maglovit i turoban, potpuna suprotnost početnoj prpošnosti i pitkosti i to opet zvuči dobro. Na kraju, još jedna promjena i to u smjeru klasike, Debussyja da budemo jasniji, jedna "Arabeska" u drukčijem aranžmanu što naglašava i glazbenica. Ipak na kraju se vraća na početak, uz novopronađeni polet i igru riječi "Tan, dos, tres".
Jedan, dva, tri i koncert brzo dolazi kraju, bilo je uglavnom veselo i nepredvidljivo, kroz spoj šarma, talenata i odlične grupne interakcije u kombinaciji s vibrom koja je uspostavljena u komunikaciji s publikom. Tandoi svira i pjeva i svako malo priča o pjesmama koje se sprema izvesti. Dok se obraća publici u glasu joj se osjeća ponos, a dok ona i prijatelji sviraju čine to sa željom da se pokažu u najboljem svjetlu, bez kalkuliranja, ali spremni da to ne bude "još jedan koncert" nego nešto barem malo drukčije.
Backstage Live Pula nastavlja se u svom šestom izdanju već na jesen kada u INK stižu Anat Cohen Quartet (28. listopada) i Emmet Cohen Trio (20. prosinca).